Dvě výstavy v Kvalitáři: ´Princ´ a ´Brazil I.: Architektura´ aneb sklenice plná ledu
Kvalitář - Praha![](https://1ba7466c77.clvaw-cdnwnd.com/efad92457599566b612ef45b0e460823/200010958-ae42caf3c9/logokvalitář.jpeg)
Princ: Ondřej Homola, Evžen Šimera, Pavel Korbička
4. 10. - 22. 11. 2013![](https://1ba7466c77.clvaw-cdnwnd.com/efad92457599566b612ef45b0e460823/200010962-70e5771dfb/DSCN1537.jpg)
Brazil I.: Architektura
4. 10. – 17. 1. 2013
Na vernisáži, plné návštěvníků, jsme 3. 10. 2013 ve výstavní síni Kvalitáře mohli zhlédnout najednou instalované dvě velmi zajímavé výstavy: ´Princ´ a ´Brazil I.: Architektura´. A přitom jsem popíjeli brazilskou specialitu, koktejl plný ledových kostek…
Princ
Jedna z nich, výstava tří autorů (Ondřej Homola, Evžen Šimera, Pavel Korbička), umístěná v levé části Kvalitáře, představila jejich postmoderní práce v komorním provedení. Nejvíce nás zaujala instalace Pavla Korbičky – Ovál, kde autor použil polykarbonát a neon, který bych si hned za za 230 tisíc Kč pořídila. Tolik světla a barev!
Nesmírně široké pole postmoderny, esenciálního základu dnešního umění, které máme však dnes spíše tendenci opět hanit a vyzdvihovat jeho racionální předobraz, klasickou modernu, je zde prezentován jako hudební stage. Tvorba Prince Rogera Nelsona, pop singera a performera je její neodmyslitelnou součástí. Barevný rej ve víru tančícího světla činí z Homola, Šimery a Korbičky populární umělce svého druhu, zpěváky, tanečníky, herce rozšířeného pole současného umění. Na němž citace a reference uceluje pole vzájemné komunikace. Role jsou v konstantním fluxu, proměňují se, obohacují, vyvíjí, každý se zde může stát princem nebo dokonce Princem.
- Ondřej Homola vybírá a synkreticky pojí jednotlivé tvůrčí ideje a modely napříč 20. stoletím, začíná u Duchampovské ready-made, pokračuje přes El Lisického konstruktivistický rastr v typografii, asambláž šedesátých let, Carla Andreho, Dana Flavina, Roberta Morrise, další a další, aby ve svých objektech skončil velice specifickým průnikem plochy a prostoru, užité grafiky a sochy.
- Evžen Šimera našel své primární pole v práci Jacksona Pollocka, respektive v pohledu na Pollocka skrze fotografie Hanse Namutha. Vytvořil techniku “new dripping” a v kontrastu k expresi Pollockovských širokých gest tvořil ve výsledku až kontemplativně působicí kompozice minimalistických výtvarných geometrií. Nyní však jeho práce dospěla ke zlomu, rozhodl se vrátit hlouběji ke svým počátkům a obnovit potlačenou expresivitu. Pro naši výstavu zničil několik svých pláten. Rozhodl se také předvést velice intimní sondu do formální báze své práce.
- Pavel Korbička propojuje dva primární prostředky komunikace. Analýzu lidského pohybu, interakce v prostoru, a to nejen konvenčním způsobem, ale i tancem a performancí, to vše na pozadí statických silně vizuálních instalací z barevných zářivek a polyuretanových desek. Samotný způsob instalace pak implikuje uvažování o prostoru, jeho charakteru a dispozicích, na první pohled nepostřehnutelných. Tématizuje možný vztah diváka vůči umění. Opět na bází široce retrospektivního zvažování umění 20. století.
Brazil I.: Architektura
Druhá ze dvou současně zahájených výstav - ´Brazil I.: Architektura´ je první z dvoudílného cyklu prezentace brazilské modernistické vizuality v prostoru galerie Kvalitář. Svým rozpětím se pohybuje mezi populární edukativní výstavou a specificky autoritativním kurátorským projektem.
Autoři koncepce Jana Bernartová a Jan Kratochvil prezentují adaptovanou variaci nejslavnější brazilské galerijní instalace umění architektky Lino Bo Bardi, kterou připravila v Museu de arte Sao Paulo, budově jež se stala jednou z ikon brazilské architektury a zároveň modelem atypického instalačního řešení v modernistickém prostoru redefinujícím zažité výstavní konvence a přístupy. Lino Bo Bardi postavila budovu muzea se skleněnými stěnami bez možnosti klasické závěsné instalace. Proto připravila systém stojanů, kterým v hustém rastru zaplnila rozlehlý otevřený prostor muzea. Přiblížila se spíše prezentaci modelu salonu, nežli dobově dominujícího tendence umožnit vystaveným dílům co největší svébytnou volnost. V Kvalitáři, galerii, která je naopak výrazně definovaná historickým architektonickým rámcem silných stěn a kleneb, budou použity do kovové kostry adaptované stojany Lino Bo Bardi jako připomenutí a oslava této významné architektky. Rámec jejího instalačního systému pro nás znamená přímou spojnici s brazilským modernismem.
Brazilská modernistická architektura je pojem zakotvený v povědomí zainteresované i široké veřejnosti. Ikonické realizace v Brasilia Oscara Niemeyera jsou toho nejběžnějším příkladem. Jak ale přistupujeme k této vizuální znalosti, k této informaci? Pomocí médií, virtuálního balíku dat. V současnosti dominující pozice hledání skrze optiku Google Search ovlivňuje naše vidění a vnímání. V pojetí výstavy je právě hledání pomocí search engine Googlu rozhodujícím pro kurátorskou koncepci. Google se stává partnerem v kurátorském výběru materiálů dokumentujících brazilský architektonický modernismus ve snaze ukázat, do jaké míry jsme jeho úzkým profilem pohledu ovlivněni a jak ztrácíme podstatné množství relevantních informací právě závislostí na Google, který zhušťuje komplexní problematiku do jednoduchého výčtu obrázků opakujících se staveb a portrétů Niemeyera, coby základní ikony brazilské architektury.
Další prezentací je pak pohled na brazilský modernismus skrze prizma populárně kulturních filmových referencí, opět zdůrazněných internetovým hledáním.
V Kvalitáři tak jsou k vidění ony známé fotografie, avšak v jejich zkreslení vyhledáváním, dále zcela atypické stavby a modernistické projevy, které z běžného povědomí mizí, právě pro obtížnost jejich vyhledání. Kurátoři se obecně snaží pochopit, jak člověk ve střední Evropě může vnímat vzdálené, informačně zjednodušené sdělení o brazilském modernismu.
Kvalitář
Senovážné nám. 17
110 00 Praha 1
e-mail: info@kvalitar.cz
Máme otevřeno:
Pondělí po domluvě
Úterý: 13.00 - 17.00 hodin
Středa: 13.00 - 17.00 hodin
Čtvrtek: 13.00 - 17.00 hodin
Pátek: 13.00 - 17.00 hodin nebo po domluvě
Ing. Olga Koníčková (z tiskové zprávy)
Foto: autorka